Translation ZALMEN BEHAR
ГОЛЕМИ ЛОШИ ВЪЛЦИ
Не ми харесва това нещо. - Какво искате от мен?
Къде е момичето? - Какво?
Какво момиче? За какво говорите?
Верен ли е слуха за вас двамата? - Кой?
Има много слухове. Бъди по-конкретен.
Че играете мръсно?
О, това... това... - Това е вярно.
Чакайте, не знам за какво говорите.
Трябва да е грешка или недоразумение. Пуснете ме!
Достатъчно! Прекалявате!
Трябва ли да ви напомням каква е нашата цел?
Само надзор! Никакъв физически контакт със заподозрения!
Не започнахме ние. - Той започна.
Виждаш ли? Не престава да подскача от нашите юмруци.
Цвика. - Не отговаряй.
Мики, трябва да прекратите това.
Колкото и да не искам да призная, съм съгласен с Бивис и Бътхед.
Но Цвика ще ни изпържи за това.
Не и ако му доведем момичето. Освен това, копелето вече ни видя.
Наистина ли мислиш, че ще ни отведе до момичето?
Последен шанс: Къде е момичето?
Не знам, наистина. - Ами ако наистина не знае?
Знае, знае.
Да, Цвика. - Защо никой не ми отговаря?
Малко сме заети тук.
Все още ли сте по петите му? - Горе-долу.
Какво значи "горе-долу"? - Това е дълга история.
Сблъска се с нас с велосипеда си, така че го разпитваме.
Разпитвате го? - Да, разпитваме го.
Чакай, само го разпитвате или "истински разпит"?
"Истински разпит"! - Луди ли сте?
Нямаме доказателства, освен едно момиче, което мисли, че го е виждала!
Кажи го на "Тройката дебили" тук. - Чуй ме добре, Рами.
Ти си отговорен и зрял, така че спрете да губите време.
Почистете го, върнете го у дома,
заведете го до вратата и го целунете за лека нощ. Ясно ли е?
Ясно.
Завийте надясно и после наляво.
Вдясно.
Къде отиваме? Това не е адресът, който имахме.
Защо имате адреса ми?
Това е адреса на родителите ми.
Рами, правиш грешка. Повярвай ми, той е.
Дай ми един час с него, ще пропее.
А с мен само за 30 минути. - С мен за 15, с паузата за цигара.
Слушай...
Станала е ужасна грешка. Много съжаляваме.
Говори за себе си.
Не му обръщай внимание. Слушай ме.
Много съжаляваме, и се надяваме, че няма да кажеш на никого. Нали?
Няма, обещавам.
Разбира се, че няма да говори. Той е бил.
Имам само две банкноти от по 50 шекела.
Колко имаш?
Какво? - Чу ме.
Ти също, дай ми всичко, което имаш.
Никакъв шанс. Не го правете. - Заповед на Цвика.
Защо не му дадеш направо пистолет? - Успокой се.
Никой не ти иска мнението.
Добре, това е за велосипеда.
Няма нужда, няма проблем.
Нали го чу? Няма проблем. - Няма значение, вземи парите.
Арик, как си? - Влизай, Мики.
Е, баща ти те учи как да станеш полицай?
Днес е ден "Вземи детето си в работата".
Труден е твоят син, нали?
Да караме по същество.
Виж, ако е за заподозрения,
повярвай ми, нямах друг избор. - Сега говори баща ми.
Страхотно. - Арик.
Искам да отделиш специално внимание на следния разговор.
Наричам го разговор с жълт картон.
Както във футбола ли, татко?
Точно както във футбола, синко.
Цвика, това не е много достойно. - А което направи, беше ли достойно?
Да, това, което направи, беше ли достойно?
Арик, не пречи на татко в работата. - Съжалявам, татко.
Сега слушай добре, Мики.
Заради бъркотията, която направи, заподозреният беше освободен,
и без да проговори. - Той е. Знаеш, че е той.
Знам само, че не се подчини на заповед.
Запуши си ушите, скъпи.
И твоите действия може да струват главата на това красиво малко момиче.
И ако това се случи, нищо няма да ме спре
да ти сритам задника към отдел "Пътна полиция".
Ще ти срита задника към отдел "Пътна полиция"!
Ясно ли е?
На среща съм. - Знам, съжалявам.
Току-що се получи това обаждане. Трябва да чуеш записа.
Добре, пусни го.
РПУ, как мога да помогна?
Чух, че издирвате малко момиченце. - Моля?
Мога да ви кажа къде може да я намерите.
Мики.
По-добре ела тук.
Този перверзник става самоуверен, направил е цяла сцена.
Цвика идва.
Командирът слезе от хубавия си кон? Това не е добър знак.
Мики, ти приключи тук. - Цвика.
Чу ли ме? Представи се утре на Нисим в отдел "Пътна полиция".
Не можеш да ми отнемеш този случай. - Сега вече е случай на Рами.
Рами?
Той не може да намери тяло в морга! Нищо лично.
Мики, чу ли ме?
Вече е случай на Рами. Можеш да си ходиш.
Последния човек, които ми трябва сега.
Кой е? - Бащата на момичето.
Не му позволявай да мине. - Стой тук.
Какво прави на местопрестъплението?
Служили са с началника на полицията в Ливан.
Това не означава, че може да прави каквото си иска.
Всичко наред ли е, суперзвезда? - Не ми става.
Шаули казва, че имаш нужда от XL.
Не се притеснявай, ще ти направя отстъпка като за знаменитост.
За какво говориш? - Ела да погледнеш.
4000 гледания за 2 дни.
Ако това не е популярност, какво е? - Какво, по дяволите?
Някой тук знае ли за това?
До края на седмицата, всеки ще знае.
Можеш ли да ми помогнеш с това? - Няма нищо невъзможно за Шаули.
Но при едно условие. - Каквото поиска Шаули.
Трябва да го помолиш учтиво...
и без да ползваш телефонния указател. - Много смешно.
Шаули ще го разкара тази вечер.
Дана, може ли бележката, моля?
Дана?
Бележката.
Предупредих ви да не си предавате бележки, нали?
Не я четете, моля. Няма нищо общо с теста.
О, разбирам. Любовна бележка.
Не ме разбирайте погрешно, на вашата възраст, и аз правих същото,
но не и по време на изпит. Ясно ли е?
Продължавайте, деца. Завършете си теста.
Убиец
Педофил, копеле, изнасилвач
Може ли да вляза? - Да.
Разбира се, Меир. Влизай. - Благодаря.
С какво мога да ти помогна? - Изглеждаш малко блед. Добре ли си?
Да, опитвам се да прегледам тестовете
преди децата да се върнат за следващия урок.
Как са оценките досега?
Отлични. Отлични.
Винаги съм харесвал изучаването на Библията.
Мога ли да погледна? - Не съм ги прегледал всичките.
Мога ли?
Това единственото ли е, или има и други?
Мислех, че само родителите ги е обзело, но явно и учениците.
Родителите?
Знаеш ли колко телефонни обаждания получавам заради това видео в YouTube?
Съжалявам, Дрор.
Родителите ме притискат в ъгъла.
Прави това, което трябва да направиш.
Знаеш, че това не променя представата ми за теб.
Знам, Меир. Разбирам.
Това е само временно. Сигурен съм, че ще мине бързо.
Ало? - Тате?
Хей, Шани, любов моя!
Как е новия телефон? Работи ли добре?
Това е най-хубавият подарък, който съм получавала!
Чудесно. Чуй, скъпа, две неща:
Носи телефона с теб, където и да си и ми се обади ако нещо стане, нали?
Баща ти ли е на телефона? - Шани?
Дай ми да говоря с него. - Но аз говоря!
Шани?
Хубав начин да се правиш на родител.
Кой купува мобилен телефон на 10-годишно момиче?
Ами за спешни случаи.
Аз решавам кое е добро за нея.
Нямам време за това, става ли?
Е, тогава се разбрахме. И не забравяй
да минеш да я вземеш в сряда. - Добре, няма да забравя.
Току-що пристига и вече излиза?
Кой помага на стари дами в днешно време?
Ети, кажи ми, че имаш нещо за мен.
Имам точно това, което търсиш.
Кога мога да го видя?
Сега, ако искаш.
Какъв е адресът?
Ще ти го напиша на есемес. - Ти си ангел.
Но знай, че е мизерно място. На час път е.
Мизерно място е добре.
И какво? Уцелих ли или не?
Уцелила си!
Твое ли е?
Доста забавно.
Ако питаш мен, това си е истинска дупка.
Не разбирам защо някой би искал да живее тук.
Ети. - Съжалявам.
Прав си.
Първото правило на недвижими имоти е никога не съди вкуса на клиентите си.
Но вътре изглежда като дворец.
Влизаме ли?
Каза, че ти трябва да е тихо, за да пишеш.
Мисля, че по-тихо от това няма.
Направо е като гробище тук.
А мазето? - Мазето?
Не искаш ли да погледнеш спалнята преди това?
Ети. - Мазето, мазето.
Голямо мазе, точно както ме помоли.
Може ли да го опитаме?
Какво имаш предвид "да го опитаме"?
Качвам се горе и искам да крещиш.
Да крещя? - Да.
Силно, колкото можеш.
Не разбирам.
Синът ми ще свири на барабани тук.
Искам да съм сигурен, че няма да ме притеснява, докато пиша.
Разбирам. За миг ме уплаши.
Ще се кача горе, брои до 10 и почни да крещиш.
Добре.
10...
9...
8...
5...
4...
1.
Какво ли не правя, заради комисионната.
Можеш да спреш сега. - Изплаши ме до смърт.
Съжалявам. - Е, какво мислиш?
Ще го купя.
Чудесно! Също ти харесва и цената.
Заобиколено от арабски села, затова си е доста евтино.
Ще тръгваме ли?
Какво правиш тук?
Все още живееш с родителите си, а?
Родителите ми са мъртви.
Мислех, че само убиваш деца.
Нямаш право да бъдеш тук.
Вярно е това, което казват за малките кучета...
Че само лаят и нищо повече.
Това точно обича да хапе.
Хей.
Това не е приключило.
Здравей, аз съм. - Знам. Виждам името ти на дисплея.
Да, права си.
Много забавно.
Какво искаш, Дрор?
Искам да ви видя, момичета.
Но аз не искам да те виждам.
Анат, не съм направил нищо.
Не мога да се занимавам с това сега.
Поне нека видя Тали, днес е нейният рожден ден.
Твърде скоро е, Дрор.
Купих й велосипеда, който искаше.
Вържи го за оградата тази вечер, ще го види утре сутрин.
Но вече няма да е нейния рожден ден.
Дрор, трябва да затварям.
Влез.
Къде е детето?
И него ли изпрати в отдел "Пътна полиция"?
Не си в положение да се шегуваш. Седни.
И сега какво?
Да, Цвика.
Малко сме заети тук.
Горе-долу.
Наистина ме прецака с твоят видео гаф.
Кучи син. - Кой е кучи син?
Копелето, който обеща да го премахне.
В мрежата е, Мики, и ние изглеждаме зле, много зле.
Полицията вече има лоша репутация и сега това?
Слушай, тези по-горе ме натискат.
О, разбирам накъде биеш.
Това е само временно, докато това фиаско отмине.
Утре друго видео ще е популярно.
В днешно време нещата са така в интернет...
звезда си за малка част от секундата.
Да се надяваме, че няма да ни съди. - Няма.
Откъде знаеш? - Просто знам.
Сериозно, Мики. - Виж, това е само въпрос на време
докато това видео ще се окаже в новините.
Единственият начин да се предотвратят връхлитащите ни проблеми
е да се докаже, че този мухльо е виновен. Разбираш ли?
Защо ме питаш?
Ти вече не си ченге.
Ти си цивилен.
Цивилните могат да правят каквото си искат...
стига да не ги хванат.
Хайде.
Почни да копаеш.
Правиш грешка.
Копай, копай.
Да съм ти казал да спреш да копаеш?
Ще ме застреляш ли сега? - Слушай внимателно.
Знам, че в този момент ще признаеш всичко, което ти кажа,
така че нека се придържаме към фактите.
Вече имам телата.
Искам да ми кажеш къде са главите.
Какви глави? - Питам те за последен път.
Къде ги скри?
Спри!
Нямам представа!
Ти си луд!
Трябва да спреш тази лудост! - Ще спра,
когато ми кажеш къде са.
Не!
Ще ми помогнеш ли с него?
От неговия отдел ли си?
Майтапиш ли се?
Аз съм от "Вътрешен контрол".
Надявам се, че ще сложиш край на тази сага.
И аз така се надявам.
Можеш да се качваш в колата.
Благодаря ти отново.
Преди да те пусна,
трябва да те помоля
да не правиш глупости и да не крещиш.
Не, защото имам пистолет,
и не защото където сме няма да те чуе никой така или иначе,
а защото сме възрастни
и възрастните не крещят, говорят.
Кимни ако си разбрал.
Ти да не си се побъркал?
Мислех, че имаме договорка.
Знаеш ли кой съм аз? - Знам кой си.
Мисля, че си забравил кой съм аз.
Познаваме ли се? - Не и официално.
Срещнахме се веднъж в едно поле. - Съжалявам, че не съм физиономист.
Ще ти помогна да си спомниш.
Търсихте тялото на дъщеря ми.
Човек дори би казал, че ти си я сложил там.
Не се страхувай. Не ме интересуваш.
Ти си тук само защото ми се препречи на пътя.
Така както виждам нещата,
ми дължиш една услуга. - Дължа ти една услуга?
Според теорията на хаоса. - Какъв хаос?
Не са ли те научили нищо в полицейската академия?
За да размаха крилца една пеперуда й е необходимо само...
Да размаха?
Ще ти го обясня по начин,
който дори и детектив от израелската полиция може да разбере.
Ако не беше пребил копелето,
нямаше да бъде освободен и да убие дъщеря ми.
Защо мислиш, че хванах копелето?
Видях какво си направил. Винаги се пречкаш.
Струва ми се, че бях доста напреднал.
Във всеки случай, никога нямаше да го накараш да проговори.
Лудите не се страхуват от оръжията. - Не? И тогава от какво?
Лудите се страхуват от луди.
Както виждам нещата, има три възможности:
Първа, пускам те,
но сега знаеш твърде много и може да се опиташ да ме спреш.
Което ме води до вариант две:
Свършвам с теб сега и ти приписвам всички гадости,
които ще се случат със смърфа в мазето.
Но ти си ченге.
Не искам да разбия сърцето на майка ми.
Така че това ме довежда до опция три,
която изглежда най-добрата и за двама ни.
Да те направя съучастник. - Искаш да го убиеш ли?
Искам да знам къде е погребал главата на дъщеря ми.
Ако, съдбата пожелае, да умре в процеса
от загуба на кръв или липса на кислород...
няма да ме видиш да пророня сълза.
Е?
Какво е твоето решение?
С теб съм, но само докато проговори.
Това е достатъчно за мен.
Да обсъдим ли стратегията? - Стратегия?
Нали знаеш, добро ченге, лошо ченге?
Няма място за добри ченгета. - Няма проблем.
Лошо ченге, лошо ченге.
Искаш ли да направя нещо?
Следвай ме.
Добре ли си?
Да започнем ли?
Да?
Не?
Добре.
Нека да започнем.
Нямаш ли телефонен указател?
Става най-добре с телефонен указател. - Все още не сме на този етап.
Първо си мислех да прочета на джуджето история за деца.
Ах, съжалявам. Не исках да ви прекъсвам.
Тази история е написана от израелската полиция, по действителен случай.
И като всяка приказка,
нашата също започва с вълк.
Вълкът си ти, между другото.
Нашият вълк не се различава от другите вълци,
освен може би по височината си.
И подобно на всички други вълци,
също така обича да изненадва момиченцата.
Но нашият жесток кучи син не само ги изяжда.
Тъй както снимките показват...
нашия вълк си имал метод.
Отвлича момичетата и ги тъпче с бонбони и сладкиши.
Но уви...
торти, съдържащи седативи,
и така момичетата изпадали в дълбок сън.
След като са заспали...
той набутва пениса си във всяка дупка на телата им.
Сега, преди да продължим, трябва да те попитам:
Какво става?
Не можеш ли да удържиш едно малко момиче,
че трябваше да я упоиш преди това?
Луд ли си?
Вие не сте нормални.
Не бях аз.
Не бях аз! Трябва да го спреш!
Съжалявам, но бих искал да знам как приключва историята.
Докъде бях стигнал? - Упоява момичета.
Точно така.
Браво. - Благодаря.
След като е насилил всяка дупка на телата им,
изчаква да се събудят...
и след това започва истинският им кошмар.
Лудият взема ръцете на тези малки ангелчета
и чупи всички пръсти, един по един.
Бедните припадали от болка.
И какво правил тогава садиста? - Чакал да се събудят?
Чел ли си тази история? Искаш ли ти да продължиш?
Какво? Не, не, ти се справяш добре.
Благодаря.
Когато те идвали в съзнание,
той свалял техните обувки и чорапи
и отскубвал ноктите им от техните нежни крака.
Проклет да съм, ако знам какво е правил с всички тези нокти.
Джуджето сигурно има колекция.
Така че...
колекционираш сувенири, а?
Обзалагам се, че имаш буркан с нокти над хладилника, нали?
Ще стигнем до там. - Съжалявам.
Отнесох се. - Всичко е наред, почти сме готови.
След като момичетата се съвземат
от това, което е направил с пръстите им...
и само след като се били съвзели...
отрязвал главите им с ръждив трион.
Трионът бил толкова ръждясал, че в някои случаи
трябвало да премине към по-малко ръждясал, за да завърши работата.
Две от момичетата били напълно будни, когато отрязал вратовете им.
Но той оставил най-лудата изненада за техните родители...
когато скрил красивите малки глави на дъщерите им.
Едно от тези момичета е дъщеря ми.
И както аз го виждам,
имаш две възможности:
Да умреш като измет каквато си...
или да умреш, след като се изкупиш.
Слушай...
Мога само да си представя
през какво преминаваш...
и какво може да причини такова нещо на някой баща.
Правиш се на снизходителен?
Прави ли се на снизходителен?
Имаше нотка на снизходителност.
Слушай внимателно, дребен.
Ще ти направя
всички неща, които си направил на тези клети момичета...
пръст по пръст, нокът по нокът...
докато накрая главата ти се търкаля на пода.
Но...
съм готов да ти дам и бърза смърт.
За това имам "Глок".
При едно условие:
Трябва да ми кажеш къде си заровил главата на дъщеря ми.
Не знам къде е погребана главата на дъщеря ти.
Не бях аз.
Всички тези неща, които прочете...
не съм аз.
Трябва да ми повярваш. - Съжалявам, не съм вярващ.
Не! - Ще започнем с пръстите.
Искаш ли да си първи?
Какво става?
Не искаш ли да го натъпчеш първо?
Какво? - Каза, че ще му направиш
точно същите неща, нали?
Да не си се разколебал? - Не, разбира се.
Мислех, че ще следваме същия ред.
Да съм казал, че ще го правим в същия ред?
Ако го направим, трябва да насилим всичките му дупки.
Това ли ти се иска?
Не мисля.
Да кажем, че правим малки промени.
Какво?
Някои промени, за да разчупим малко.
Като говорим за "разчупване"...
ти ли ще си първи да му счупиш пръста
или мога да започвам?
Нека хвърлим монета.
Аз съм ези, ти си тура.
Съгласен съм.
Мразя, когато стане така.
Намерих я. - Е, какво е?
Ези.
Аз започвам.
Не искаш ли да използваш един от тези инструменти?
Не, ще се справя. - Добре, разбирам.
Ти си от тези, които обичат да усетят контакта.
Ако имаш нещо да ни кажеш, сега му е времето.
Броя до 3.
1...
2...
Две и половина...
Това ще отнеме ли дълго време?
Да донеса ли спален чувал?
Ако не можеш да го гледаш в очите,
ти предлагам да застанеш зад него.
Не! Не!
Не!
Браво.
Мой ред е.
Майка ми.
Трябва да отговоря, иначе се побърква.
Добре.
Можеш да продължиш без мен, но ми остави нещо, нали?
Не съм скъперник.
Мамо, чакай малко, няма сигнал тук.
Мамо. - Кога смяташе да ми кажеш?
Да ти кажа какво? - Че се местиш.
Майката на Ети ми каза,
че ти е намерила къща каквато търсеше.
Знаеш, че нещата между мен и Ципи не вървяха откакто...
Вие от вашето поколение се разделяте при всеки проблем!
Мамо, не е всеки проблем. - Особено при тези обстоятелства,
трябва да се държите един с друг, не да се разделяте.
По наше време не беше така. Бракът беше завинаги.
Ако имаш нещо да кажеш, направи го сега.
Трябва да спреш тази лудост.
Трябва да ми повярваш.
Може да ти изглежда, че ми е приятно,
и може би в известен смисъл, да...
но повярвай ми, искам да спра да ти чупя пръстите.
Сега, моля те, ще започнеш ли да говориш?
Да говоря за какво?
Не бях аз, наистина.
Казват, че е по-лесно след втория пръст.
Чакай, чакай!
Какъв е смисъла на всичко това?
Като изтезаваш някой дълго...
ще ти признае каквото поискаш.
И ако е невинен?
И ако това е ужасна грешка?
Наистина ли искаш да загубиш работата си?
Благодарение на теб вече я загубих.
Чакай малко. Слушай ме.
Ако продължаваш така
няма връщане назад.
Имам дъщеря.
Мислиш ли, че съм в състояние да извърша това?
Ти също си баща, нали?
Ако и ти си баща, знаеш какво ти говоря.
Нямам идея за какво говориш.
Говоря за това как се променя всичко, когато станеш баща.
Първия път...
когато ти се усмихнат.
В този момент, се заклеваш, че винаги ще ги закриляш.
Моля те...
просто искам да се върна вкъщи при дъщеря ми.
Мамо, говорим вече 5 минути. Трябва да тръгвам.
Искам да видя новата къща. Идвам с баща ти.
Не е подходящ момента.
Аз съм... малко болен.
Болен? И кой се грижи за теб?
На 45 год. съм, не ми трябва бавачка. - Йорам!
Твоят син е болен. Тръгваме веднага.
Дай ми адреса. - Няма да ти дам адреса.
Ще помоля майката на Ети да ми каже. - Близо е до арабско село.
Опасно е за шофиране през нощта. Не идвайте.
Няма ли да ми дадеш адреса? - Не.
Просто да знаеш, че ми разбиваш сърцето.
Мамо! - Сега ме ядоса. Довиждане.
Докъде бяхме стигнали?
Не виждам голям напредък. - Да.
Исках да му спадне нивото на адреналина,
по този начин ще чувства повече болката.
Сигурно си бил лекар.
За разлика от теб, мисля, че загубихме ценно време.
Но няма нищо.
Знам как да компенсирам изгубеното време.
Какво правиш? - Не прекаляваме ли?
Какво искаш да кажеш?
Вие двамата сте говорили докато бях на горния етаж.
Той те е манипулирал.
Добър е.
Добър си.
Сега искаш да ме убиеш ли?
Трябва да съм глупак, за да убия полицая, който е отвлякъл,
бил и екзекутирал заподозрян номер едно.
Не съм глупав. - Добре.
Това изобщо не е смешно. Свали оръжието.
Почини си малко.
Добре.
Сега съм готов да чуя това, което имаш да ми казваш.
Изглеждаш ядосан.
Ядосан ли си?
Моля те, спри.
Имам дъщеря.
И какво от това?
Трябва ли да чувствам симпатия?
Милост?
Така ли размекна Спящата красавица ей там?
Като говореше за дъщеря ти?
Аз също съм баща.
Защо трябва да правя това на малко момиче?
Всъщност, не знам.
Може би ще ме просветлиш.
Защо трябва един баща да направи такова нещо
на дъщерята на друг?
Вчера беше рожденият й ден.
Трябва да е било много хубаво.
Обзалагам се, че е имало балони, запалени свещи.
Имаше ли и торта?
Обзалагам се, че не си сложил тайната съставка.
Или ти харесва да опипваш също и дъщеря ти?
Млъкни.
Или имаш правила, може би?
Опипваш само дъщерите на другите?
Не съм докосвал дъщеря ти.
Можеш да продължаваш.
Добре.
Тортата.
Сега се връщам.
Ще те оставим да се охладиш малко.
Не, не, не!
Не!
Чудесно. Събуди го.
Да речем, че те освободя,
тогава какво ще правиш?
Отвържи ме! - Няма да стане.
Не!
Салаам Алейкум. (мир вам)
Алейкум Салаам.
Ще ми навиеш ли една?
Вземи моята.
Ще си навия друга.
Благодаря много.
Това ли е всичко?
Исках само да си дръпна. Жена ми не ми дава да пуша.
Жена ти, а?
Е, довиждане. - Довиждане.
Сложих една свещ. На твоята възраст ще е неприлично да сложа много.
Искаш ли да я духнеш?
Няма нужда, аз ще я духна. Намисли си желание.
Намисли ли си желание? Не ми казвай.
Виждаш ли? Няма спокойствие тук.
По дяволите.
Какво правиш тук? - Питай майка си.
Веднага щом чу, че си болен, приготви супа.
Може ли да вляза? - Разбира се.
Влизай, влизай.
Имаш ли печка?
Мога ли да бъда честен, синко? - Винаги.
Майка ти мисли, че се побъркваш.
Напразно се притеснява.
Почвам да мисля, че е права. - Татко!
Напусна дома си, премести се в една дупка.
Простете ми, но... дупка заобиколена от араби.
Звучи ли ти нормално?
Исках просто да се махна.
Искаш майка ти да страда ли?
Не, разбира се, татко. - Защо я караш да страда.
Това не е вярно!
Кървиш ли?
Какво? - Кървене, кървене!
Виж красивата ти жилетка.
Боядисвах нещо долу.
Докато си болен? - Да!
Но защо червено?
Червеното е женствен цвят. - Татко.
Кой го е грижа. Така и не разбирам вашето поколение.
Мисля, че супата е готова.
Хайде, да хапнем нещо.
Няма по-хубаво от супата на майка ти. Нали, Гидинка?
Какво беше това, Гиди?
Освен арабите, и плъхове ли имаш също?
Няма нищо. - Нищо ли?
Сигурно имаш огромен плъх.
Добре, ще проверя.
Ще дойда с теб? - Няма нужда.
Мисля, че ще се справя.
Не се прави на всезнайко.
Довърши си супата, татко.
Баща ми дойде да ме посети.
Съветвам те да се сдържаш.
Кимни ако си разбрал.
Разбираш ли?
А ти? Разбираш ли?
Какво става, Гиди?
Изплаши ме, татко.
Какво става тук? - Нищо.
Качи се горе.
Няма да ходя горе докато не ми кажеш какво става!
Мисля, че са всички.
Побъркал си се напълно.
Татко, качи се горе. Ще ти обясня всичко.
Не те разбирам. - Не очаквам да разбереш.
Проваляш си живота.
Какъв живот, татко? Мика е мъртва.
Знам.
Но майка ти е все още жива.
Страда заради теб.
Не е твърде късно да се завърнеш, синко.
Приключих с това, татко.
Гиди, моля ти. - Знаеш ли защо ме остави Ципи?
Не се бъркам във вашите работи.
Някои неща трябва да останат между съпруг и съпруга.
Трябваше да отида да взема Мика в деня, в който той ми я отне...
но забравих.
Знаеш ли защо забравих?
Защото бях с моята секретарка.
Гидинка.
И докато тя ми правеше свирка, Ципи се обади да ми каже,
че са се обадили от училище, защото съм забравил да взема Михаела.
Сега разбираш ли, татко?
Поставих Мика...
в ръцете му. - Не казвай това.
Никой баща не бива да погребва детето си.
Но ако вече съм наказан за моите лоши дела,
а съм направил доста в моя живот...
то поне ще отведа този кучи син с мен.
Но първо трябва да ми каже къде е погребал главата на дъщеря ми.
Твоята внучка.
Дължа го на Ципи.
Никоя майка не бива да погребе обезглавеното тяло на дъщеря си.
Няма ли друг начин да го накараш да каже?
Не, татко.
Не и този път.
Хей, хей!
Можеш ли да ме чуеш?
Следващия път, когато те пита къде е главата на дъщеря му, отговори.
Но аз не знам. - Това няма значение!
Имаме работа с луд човек.
Измисли някое място, по този начин печелим време.
Схващаш ли?
Но не му казвай веднага.
Нека първо да те измъчва малко.
Да ме измъчва малко?
Да, малко, така че да не заподозре.
И тогава му кажи. Схващаш ли?
Схващаш ли?
Така че, какъв е планът?
Какво? - Искам да помогна.
Как така да помогнеш? - Предполагам, че не говори.
Хайде, татко.
Иди си у дома при мама.
Няма да си тръгна, докато не проговори.
Тогава се обади на мама, че ще прекараш нощта тук.
Копелето няма да проговори скоро.
Вече направи ли теста с огън?
"Теста с огън"?
Нищо не ви учат в армията в днешно време, нали?
Ако нещо съм научил, по време на военната си служба,
е, че както при животните,
това, което плаши най-много хората е огъня.
Огънят, казваш.
Имам нужда от горелка.
Значи ти си кучия син, който уби внучката ми.
Кое чудовище би направило подобно нещо?
Ъ? Какво правиш?
Имай търпение. Ще разбереш всичко много скоро.
Гидинка, трябва ли да чакам още дълго?
Съжалявам, отне ми време, за да я намеря.
Татко, какво правиш? - Размразявам месото.
Добре, но това е грешното месо.
Това е ченгето.
Другият е педофила.
Как можах да ги объркам?
Никога не ми се е случвало. Трябва да е от възрастта.
Старостта влияе ужасно на ума.
Умът ти е на мястото си, татко.
Нормално е да се сбърка.
Само така го казваш. - Не, това е напълно разбираемо.
Този прилича повече на педофил от другия.
Този изглежда като тип, който не би наранил и муха.
За това наранява малки момичета.
Какво правиш?
Разбрах, че не признаваш на сина ми.
Казах му, че не бях аз.
Сега ти казвам същото.
Може ли да поговориш с него? Да го успокоиш?
Обещавам, че ще говоря с него,
но първо искам да отговориш на един въпрос.
Погледни ме.
Ако знаех нещо, нямаше ли да му кажа досега?
Може би.
Но за да бъда сигурен,
питам те отново.
Гидинка...
горелката.
Ще ми кажеш ли къде зарови главата на внучката ми?
Кълна се, че не знам.
Не!
Усети ли миризмата, Гидинка?
Мирише на барбекю.
Нямаш представа как ми липсваше тази миризма.
Майка ти ме направи вегетарианец заради високия ми холестерол.
О, мога да продължавам цяла нощ.
Гидинка,
спомням си, че като дете обичаше хот-дог.
Все още ли ги обичаш? - Кой не обича?
Не! Не! Ще говоря, ще говоря!
Казах ти, Гидинка.
Когато се стигне до топките, всички говорят.
Говори.
Момичето...
се намира в изоставена оранжерия,
на около 500 метра от училището...
където е построено новото крило на сградата,
при южната част,
точно под вентилатора.
Виждаш ли?
Щом искаш, можеш.
Мисля, че те заслужих днес.
Гидинка, не казвай на майка ти, нали?
Това ще бъде нашата малка тайна.
Пълен си с изненади днес, а?
Татко...
Трябва да наглеждаш тези двамата докато се върна.
Можеш да разчиташ на мен.
Жена ми.
Здравей, Малка!
Чуваш ли ме?
Знаеш ли колко е часът? - Разбира се, разбира се.
Защо не се обади, че ще закъснееш?
Бях зает с нашия син.
Как се чувства? Ядохте ли от супата?
Да, беше много вкусна.
И така, какво правиш там? Пак ли пушиш?
Разбира се, че не.
Взе ли си хапчето?
Забравих. - Разбира се!
Ако не съм аз да ти напомня...
Вземи го сега, но хапни нещо здраво преди това.
Добре, Малка. Добре.
Иначе ще имаш газове цяла нощ!
Е, отивам да си лягам. Не вдигай шум, когато се върнеш.
Обещавам, Малка. Лека нощ.
Ще бъда тих като щурец. - Разбира се.
Нещо здраво.
Къде да намеря нещо здраво?
Това място изглежда като студентско общежитие.
Ха така!
Торта с глазура.
Не е зле.
Ни най-малко.
Надявам се не ми се сърдите, че не ви предлагам.
Трябва да ям нещо здраво преди моето хапче.
Никога не слагай белезници на полицай.
Хайде, развържи ме.
Не, в твоето състояние само ще ме забавиш.
Но как? Направих каквото ми каза. Спечелихме време. Развържи ме.
Слушай, отивам да потърся помощ. Ще се върна скоро.
Не ме оставяй с този луд!
Няма да намери нищо там. Ще се върне и ще ме убие!
Трябва да ми помогнеш.
Защо спря?
Трябва да знам.
Какво да знаеш?
Погледни ме в очите. - Сигурно се шегуваш.
Той ще се върне всеки момент.
Ти ли го направи? - Нищо не съм направил.
Развържи ме!
Правиш голяма грешка, че не ме освобождаваш.
Ще съжаляваш до края на живота си.
Добър вечер.
Защо вие евреите винаги мислите, че искаме да ви убием?
Не, изобщо не, но...
нали знаеш.
Да, за съжаление знам.
Да. Кажи...
дали нямаш мобилен телефон, а?
Защо не? Защото сме примитивни ли?
Не, защо казваш така? - Не е ли това, което си мислиш?
Изобщо не. Ако някой е примитивен, то това сме ние.
Вие имате правилно мислене.
Може ли? - Разбира се.
Благодаря.
Айфон, а?
Ес 4. - Хубав. Благодаря.
Току-що спасяваш живот.
Офиса на Цвика. - Кой е? Рона ли?
Ефрат. - Аз съм Мики. Дай ми Цвика.
Търси те навсякъде.
Ето затова се обаждам. Дай ми го.
Знаеш ли колко време те търся?
Цвика, чуй ме. - Не, Мики, ти ме чуй.
Жена ти е тук. Истерична е. - Какво?
Мики ли е? Подай ми телефона.
Мики, къде е тя? - Коя тя?
Дъщеря ти! Не отговаря на мобилния си телефон,
и ти не вдигаш твоя. - Тя не отговаря?
Не отговаря, откакто я взе от урока по балет.
Мислех, че престана с това поведение.
Чуваш ли ме?
Всичко наред ли е?
Татко?
Татко.
Не се притеснявай, ще го направя бързо.
Малко е ръждясал, но ще свърши работа.
Не, не, не...
Стига, синко. Достатъчно.
Стой там. - Какво си направил?
Ти си луд!
Не мисля, че това ще помогне.
Не трябва да умре. Донесете нещо, за да спре кървенето!
Гиди, трябва да бягаш, преди полицията да пристигне.
Чувате ли ме?
Къде скри дъщеря ми?
Дъщеря ти?
Моля те, кажи ми къде се намира.
Какво й направи?
Какво ще правим?
Донесете лист хартия. Молив и хартия.
Гиди, донеси нещо.
Ало?
Цвика. - Да?
Свършихме тук. - Откри ли нещо?
Не, нищо.
Приключвай, тогава. - Да, тръгвам си.
Translation ZALMEN BEHAR